Hater å måtte si det Benji.
Tror du meg nå? Oh, Herre Gud.
Se på alle de skinnende nye Mega-Mechs'ene.
Alle venter bare på å bli fyllt opp.
OpprørsSkitterne hadde rett, som vanlig.
Hvis de Mech'ene får drivstoff, er det ute med oss.
Det er ikke bare dem. Her lages alt drivstoff for hele østkysten.
Invaderer de oss, men glemmer nok drivstoff?
Vi kan ikke tenke på det. Problemet er at veien inn voktes av roboter.
-De knuser oss om vi kommer der. -Da tar vi en uventet vei.
De forsvarer ikke den klippen.
-Rørene inneholder nok drivstoffet. -Herregud.
Tror du at det er strålingen?
Det kunne ha vært oss.
Ok, la oss stikke.
Du tar feil, Pope. Volmene er frihetskjempere.
Tector, tror du virkelig at de bare vil ri mot solnedgangen etterpå?
Nei, de har planer for dette stedet.
Volm-familien reiser rundt i kosmos i sin rom-SUV.
De må jo stoppe for litt forfriskninger.
Nei, når denne krigen er ferdig-
-vil du servere pølser og drikke til boblehoder i Hawaii-skjorter.
Er det et kjærlighetsbitt?
Dette? Et duellarr fra en kamp mot en skitter.
-Slåss du mot den med bare hendene? -Den var stor.
Hvordan overlevde du?
Jeg kastet ham over skulderen, og da kom en bakfra.
Han lyver. Da han fortalte meg historien-
-kjempet han mot tre skittere og en robot med en dekkspak.
Hvis du forventer å ligge med henne, må du gjøre bedre, Lars.
Hvis hun var deg, hadde jeg gjort det.
Jeg hadde begynt med en bukett villblomster-
-etterfulgt av middag i Popes bar og en flaske champagne.
Og så...
Hal, hva gjør du her?
Jeg tenkte at vi kunne spise frokost sammen. Men du er visst opptatt.
Hal. Hal!
Lars og jeg er kampkompiser. Vi tuller alltid.
Jeg vet hvordan det er, med oss, og hvor det førte.
Tror du virkelig at jeg ligger med Lars?
Gjør du det?
Jeg kan ikke tro at du spurte det etter alt vi har gjennomgått.
-Unnskyld. Det fortjener du ikke. -Det har du rett i.
Du kan reise deg når du vil, vet du.
Jeg vil ikke høre om gjørma. Jeg går ikke i søvne.
-Hvordan kom gjørma der, da? -Det vet du.
Tror du Dumbos magiske fjærtriks vil få meg til å gå igjen?
Jeg vet at Karen gjorde noe med deg. Hun står bak dette.
Og nå vil du av en eller annen grunn ikke reise deg.
Du holder noe tilbake. Jeg ser det hver gang jeg ser deg i øynene.
Jeg vet at du tror jeg lyver og spiller spill med deg.
Det er du som holder noe hemmelig for meg.
Jeg ønsker bare at jeg visste hvorfor.
Ok.
Vi vet at det blir tøft, men Dan har en plan som kan få oss inn.
Den er taktisk risikabel og nesten helt vanvittig.
-Men den kan virke. -Jeg liker den allerede.
Hovedinngangen er tungt bevoktet av roboter.
Vårt eneste håp er å komme gjennom denne skogen...
...ned denne klippen og ta dem bakfra.
Uansett hvor god planen er, havner vi i bakhold om spionen lekker den.
Volmene mener dette er et viktig mål, og jeg er enig.
Megarobotene er en del av styrkene de vil bruke mot Charleston.
Nektes de drivstoff, settes de ut av spill.
-Blir volmene med på oppdraget? -Nei.
Vi kan ikke la byen være ubeskyttet. Du tar med våre beste menn.
General Brassers soldater blir i byen, og volmene hjelper dem.
Vi har ikke snakket om det åpenbare problemet.
Jeg kan få et team nærme nok til å ødelegge reaktoren-
-men om vi sprenger den...
...vil vi spre radioaktivt nedfall høyt opp i lufta, som Tsjernobyl.
Det kan forgifte alt, selv helt her.
Kanskje volmene har en dings som kan forhindre det.
Nei, og de har ikke noe som kan stoppe en stor strålingslekkasje.
Har noen i Charleston ekspertise på atomreaktorer?
Dr. Roger Kadar. Han driver kraftnettet.
Kadar underviste i kjerneteknikk før krigen.
-Send ham til kontoret mitt. -Skjer ikke.
Kadar har agorafobi. Han forlater aldri kraftverket.
Vi må gå til ham.
Dr. Kadar er blant de første som kom hit.
Det ble gjort en avtale. Om Kadar hjalp med strømmen-
-ville Manchester se til at han slapp å gå ut.
-Den avtalen har vi respektert. -Vi?
Du har nok å tenke på, Tom.
Dr. Kadar? Det er Marina Peralta...
Nei, nei, nei! Du vil forurense systemet!
Jeg har prøvd på dette i en måned!
Hva slags innretning er det der?
Dette stedet er forbudt område. Hva gjør de her?
Dette er Tom Mason.
Presidenten?
-Jeg stemte ikke på deg. -Jeg skal ikke holde det mot deg.
Dette er en av mine militære rådgivere. Dan Weaver.
-Hei. -Det er ikke rett blandingsforhold.
Matematisk er det ikke... Nei, det er en kjemisk reaksjon. Tallene bør...
-Dette er bortkastet tid. -Ja, det er det. Jeg må jobbe.
Dr. Kadar, det er visst deg vi kan takke for strømmen her.
Ja, og med denne generatoren kan jeg produsere 10,5 kWh per dag.
-Teamet ditt har gjort en god jobb. -Jeg har ikke noe team.
-Da kan nok bare du hjelpe oss. -Hjelpe dere med hva da?
Vi må vite om det er en trygg måte å ødelegge Wakonda-reaktoren på.
Med "trygt" mener du at dere ikke ønsker radioaktivt avfall overalt-
-så området blir ubeboelig i 24 100 år?
Ja, vi vil gjerne unngå det om mulig.
Vel, det er...litt av en nøtt. Det er en morsom en.
Jeg har noe til dere i morgen.
Intervjuet er visst over.
Der ja, jenta mi. Helt ren og varm.
Jeg elsker deg. Jeg elsker deg. Du er så søt.
Hva ser du på?
Du er bare én uke gammel, du bør ikke kunne følge ting sånn.
Mamma.
Alexis?
Herregud. Hva...?
Mamma.
Beklager at jeg er sen. Er hun fortsatt våken?
Hun spiste nettopp, så øyenlokkene hennes begynner å bli tunge.
Her. Å ja.
Jeg har gledet meg til å komme tilbake til deg.
Hun er ei veldig annerledes lita jente.
Annerledes? På hvilken måte?
Hun er veldig avansert.
Jeg forstår ikke.
Kanskje det bare er noe jeg innbiller meg.
Jeg blir sen for skiftet mitt. Melken er i kjøleskapet.
Lexie. Det er bra.
Hei, Lexie.
Jeg kommer innom deg senere.
-Jeg er litt misunnelig. -På hva da?
-Alexis. -Hvorfor det?
Når jeg ser i babyenes øyne, innser jeg at de ikke vet.
En baby kan ikke vite om apokalypsen-
-at vi er i krig, og at folk der ute dør hver dag.
For en baby er alt nytt og vidunderlig.
Det gleder dem bare å leve.
Det må gi deg så mye glede å ha henne.
-Er alt i orden? -Ja, det går bra.
Du virker... Er alt i orden med Alexis?
Hun har det bra. Jeg skal kikke innom Miss McManus.
-Gaffa. -Mattetimen har startet.
Jeg ønsker jeg kunne være der med Mr. Hooper og lære om parallellogrammer.
-Stopp. Hodet mitt vil eksplodere. -Ja, det er så dumt å lære det der.
Hvordan skal matte hjelpe oss mot romvesenene?
Fyrstikk.
Tror du eksplosjonen blir for stor? Vi kan jo havne i trøbbel.
-Den vil bare sprenge ut vinduet. -Ikke vær ei pyse. Det blir råbra.
Det var råkult!
Matt?
Rått!
-Tikk, tikk, pang! -Ja!
-Stopp der! Vi ser bevegelse! -Løp! Løp!
Matt? Hva pokker har dere drevet med?
Du er heldig du ikke sprengte deg selv. Folk trodde vi ble angrepet.
Tenkte du på at det ville skremme dem?
Hvorfor gjør du noe sånt, Matt?
Jeg vet ikke. Jeg kjedet meg.
Er det derfor du ikke går på skolen?
Mr. Hooper kom innom og sa du ikke har kommet på fire dager.
Og du har ikke gjort noen lekser på én uke.
-Hva så? Jeg går ikke tilbake. -Jo, det skal du.
Du er ikke moren min!
Du har rett. Jeg er ikke moren din.
Men jeg ber Anthony eskortere deg til skolen.
-Skolen er over. -Du får to timers gjensitting.
Anthony?
Jeg har tenkt på problemet. Det er vrient.
Hvis dere ødelegger reaktorbygget, ødelegges kjølingen.
Atombrenselet overoppheter og damp...
Det ville sprenge reaktoren og sende radioaktivt nedfall overalt.
Ja. Så dere må slå av reaktoren først.
-Da må vi sende noen inn. -Ja. Og det er bare første del.
Så må systemet settes ut av spill uten å kompromittere inneslutningen.
Så strukturelle punkter må destabiliseres, så kollapsen-
-begraver reaktoren hel.
Jeg forsto ikke noe av det der.
Si det på en mer lettforståelig måte.
Hvis dere plasserer ladningene på nøyaktig riktige steder-
-kan dere ødelegge bygningen uten at noen radioaktivitet lekker.
-Kan du vise hvor de må plasseres? -Når jeg ser plantegningen.
Vi har ingen plantegninger.
Du må bli med og vise sprengningsteamet.
Jeg kan ikke gå opp. Herr president... Ok, ha det.
-Ingenting bra skjer der oppe. Nei. -Du klarer det.
Jeg hadde en avtale med Manchester.
Jeg husker det, men nå er det annerledes.
Livene våre avhenger av dette oppdraget. Du kan klare det.
Vi vil ikke miste flere barn.
-Fortsett, general. -Ja, sir.
Det vi skal diskutere, er sikkerhetsgradert.
Det betyr at det som sies her, kan ikke gjentas utenfor.
De som er involvert i oppdraget-
-får bare vite det de trenger å vite for sin del av operasjonen.
-Ok, Dan. -Ja, sir.
Oppdragets suksess avhenger av overraskelse og hurtighet.
Får espheniene nyss om det, vil vi nok mislykkes og ganske sikkert dø.
Vi tar en sjanse fordi operasjonen kan lamme fiendens krigsmaskineri.
Forstått?
Anthony. Ben. Pope.
Jeg leder mine folk nord langs Mill Highway.
Så kjører vi østover på 1081, sikrer kjøretøyene våre-
-og går til fots til denne klippen over reaktoren.
Så går vi ned i denne kløfta og inn på baksiden av anlegget.
Så du tror at vi kan snike oss inn bakveien og overraske espheniene?
-Det er galskap. -Det er det fienden også tror.
Derfor har de latt baksiden være ubeskyttet. Flere spørsmål?
-Jeg ønsker at de sa hvor vi skal. -Ikke uroe deg.
Tom fortalte Pope om målet, og Pope fortalte det til Tector.
-Ut med det. -Fort Knox.
Espheniene kom hit for gullet vårt.
Sa Tector det? Og du tror ham?
Jeg skal bevise det. Benji, hvor skal vi?
Det finner du ut. Nå kaller alle meg det.
Ben.
Hold dere nær hverandre. Vær forsiktige.
"Ikke lek helt." Jeg vet det.
Vi sees i morgen tidlig.
Jeg vil ikke la noe skje med ham.
-Mye avhenger av dette, Tom. -Det er en god plan. Den vil fungere.
Alle planer er gode frem til første skudd, og så kan de forkastes.
-Du klarer det alltid. -Når jeg har deg ved min side.
For å stille de vanskelige spørsmålene og gi deg et spark bak.
Du har din jobb å gjøre, jeg har min. Det er vel sånn det må være.
-Dan. -Ja?
Hold hodet kaldt.
Som en vinter i Buffalo.
Folkens, hold kjeft og pakk utstyret! Vi drar ut!
-De visste at vi kom! -Rett i fella!
Vi trenger mer ildkraft!
Jeg trodde du sa at de ikke forsvarte denne delen!
Det fungerer. Robotene forlater porten.
Du hadde rett. Muldvarpen lekket planen.
Jeg bruker mine egne som lokkemat, og de blør for hvert sekund.
Frisk opp minnet mitt! Var en massakre en del av planen?
Weavers team har åpnet veien til kraftverket.
-Du kan bare dø én gang. -Takk, det er betryggende.
-Hold deg nær meg, ok? -Hvordan gjør du det?
Hvordan bærer du ansvaret for alle disse folkene?
Jeg har ikke mye valg.
Takk, Anthony.
Vær forsiktig. Weaver blir knust der ute.
Vi sees etterpå, ok?
-Hold deg trygg. -Ok.
La oss dra, Tec. Det er folk som trenger vår hjelp.
-Det er vidåpent. -Ok, la oss gå.
-Ta dekning! Ned! -Jeg snakket for tidlig!
-Det er barn med seler! -Prøv å ikke drepe dem.
-Det betyr ikke noe! -Jo, det gjør det!
Forrester, din tur! Prøv å skyve dem tilbake!
Dekk ham!
-Ok, ild opphør! -Ild opphør! Ild opphør!
Hjelp meg, vær så snill.
Det gjør vondt. Vær så snill.
Mamma, vær så snill. Det gjør vondt.
-Det er et barn. -En soldat på esphenienes side.
Et barn er et barn. Det er ikke hans feil.
-Det er en felle. -Den sjansen må vi ta.
Hjelp meg, vær så snill. Det gjør vondt!
Mamma.
-Han ser knapt menneskelig ut. -Selen sitter for dypt.
Nei, nei, nei.
-Er han...? -Ja, han er død.
Han het Scott.
Lars!
Kom deg av!
Jeg er her! Jeg er her, kompis.
Forrester, bandasjer ham og før ham til møtestedet.
-Vi skal vel bli med dem? -Nei, vi skal gå inn. Kom igjen!
-Vi sees snart, ok? Hold ut. -Kom igjen!
-Det vil være mange flere der inne. -Da skyter vi dem.
Klokka to, Lyle!
Hold dere nede!
-Denne veien, oberst Weaver! -Det var på tide!
Er vi ute på 15 minutter, bør vi slippe med kvalme og null hårtap.
La oss sette i gang.
Hvor plasserer vi ladningene?
Der, der og der. Det kan rive bygget uten å briste inneslutningen.
-Vi må klare bedre enn "kan". -Kall det "høyst sannsynlig".
-Plasser ladningene, Anthony. -Kontrollrommet er den veien.
-Brillene mine! De er ødelagt! -Opp med deg!
Jeg ser ikke uten brillene!
Alt er annerledes. Brillene...
Du har ikke brillene, så finn ut av det. Folk dør.
Det går ikke. Jeg ser ikke noe!
Det vil ikke fungere. Det vil ikke fungere.
Hva ser jeg etter?
Jeg ser etter en knapp det står SCRAM på.
-Her. -Trykk på den. Trykk på den!
Ser du "reaktoreffekt" noe sted?
Reaktoreffekt 93 prosent. Nålen beveger seg ikke.
Åpne den. Det bør være to ledninger på undersiden av knappen.
-Hvilken farge er de? -Rød og oransje.
Følg den oransje. Den bør lede til kontrollstavreleet.
Har den. Den har blitt kuttet.
Fort dere der inne! Jeg kan ikke holde dem unna mye lenger!
Du må trekke en ledning fra rød side til oransje side på releet.
Rød side til oransje side.
Reaktoreffekt 63 prosent og faller.
-Hun slår seg av. -Ok, la oss stikke.
-Hatt det travelt? -Er ladningene plassert?
-Vi er klare til å sprenge stedet. -Ok, da stikker vi. Start ballet.
Det var de siste. Ingen etterlates.
Det fungerte, oberst. Enheten din ga oss den tiden vi trengte.
-Spionen fant ikke ut av planen. -Hvor er faren din?
Han bør ha plassert ladningene og være ute snart.
Ser du hva volmene gjør nå? Bruker oss som offerlam?
-Jeg ser ikke noen av dem her. -Hold kjeft og fortsett å gå, Pope.
Sir.
Hva måper dere for? Få opp farten.
-Lourdes. -Hodeskade?
Hei. Hvordan er det med Lars?
Bittet førte en veldig aggressiv bakterie inn i kroppen.
Toksiner angriper organene. Vår sterkeste antibiotika virker ikke.
Hva med det vi gjorde med Weaver?
Det er for sent. Han har maksimalt et par timer igjen.
Vi kan bare gjøre ham så komfortabel som mulig til det er over.
Du var modig der ute.
Takk, sir.
Du gjorde en god jobb. Jeg ønsker jeg kunne gi deg en medalje.
Jeg trenger ingen medalje.
Jeg er beæret over at du kom hit, sir.
Jeg heter Tom. Og æren er min.
Få deg litt hvile.
-Maggie. -Ja?
Identitetsmerkene mine.
Kan du beholde dem for meg? Du er min eneste familie.
Absolutt.
-For Lars. -For dem alle.
-For dem alle. Gode folk. -Og gode soldater.
Gode soldater.
Vi lurte dem alle. Espheniene visste ikke om ditt team.
Jeg håper jeg aldri må sende dere ut på noe sånt igjen.
Jeg tvilte aldri.
Ikke? Ikke litt engang?
Jeg tvilte aldri på deg.
Men volmene tviler du fortsatt på.
Hva gjør vi med dem? Vi vet ikke hvor de kom fra.
De pekte på en stjerne og sa: "Vårt hjem." Hvorfor skal vi tro dem?
Alt de har fortalt oss, samsvarer med alt vi vet.
Jeg tror ikke at de reiser rundt og redder alle planetene-
-espheniene har erobret.
Selv om det bare er delvis sant, så har de snudd krigen.
Hvis de fullfører våpenet sitt, kan vi vinne krigen.
Hvordan vet vi at det er et våpen?
Det kan være noe helt annet. Vi aner ikke hvordan den greia fungerer.
Det er et godt poeng.
Kanskje dr. Kadar kan hjelpe oss med det.
Kom inn.
Mine herrer, gratulerer.
Da teamet mitt kom til denne planeten-
-tvilte jeg på at oppdraget vårt kunne lykkes.
Men i løpet av de sju siste månedene-
-har jeg sett dere gjøre soldatene deres til en dyktig styrke.
Og etter måten de kjempet på nå sist-
-er jeg sikker på at dere vil seire.
-Det trenger du ikke å fortelle meg. -Men takk, Cochise.
Vi er stolte av våre folk. Vi hører ikke fra espheniene med det første.
Tvert imot, de vil nok angripe Charleston.
Vi slo ut mye av utstyret deres og det meste av drivstoffet deres.
Det meste, men ikke alt. De henter alle roboter og flyene i regionen-
-samler alle forsyninger og vil slå hardt til for å vise sin styrke.
Soldatene deres bør holdes i høy beredskap.
Far, du hørte vel om at jeg sprengte et hull i den bygningen?
Ja, det gjorde jeg.
Jeg innser at det var dumt. Jeg skremte mange folk.
Det er en underdrivelse.
Vi planla å renovere den bygningen, så familier kunne flytte inn.
-Jeg trodde at den var forlatt. -Jeg tenkte meg det.
Jeg meldte deg på et arbeidslag, så du kan fikse skaden.
Jeg har ikke noe imot å fikse det.
Men jeg skjønner ikke poenget med skolen.
Å lære døde folks navn hjelper oss ikke å vinne krigen.
Matt, en dag vil denne krigen være over.
Når den er det, vil vi trenge dyktige folk til å gjenbygge landet.
Jeg lever kanskje ikke da, men det vil du. Derfor må du bli i skolen.
-Selv matten? -Spesielt matten.
Hvorfor er du så grei? Jeg ventet mer skriking.
Det er ikke bare din feil. Jeg har ikke gitt deg mye oppmerksomhet.
Det endrer seg fra i morgen av. Jeg skal hjelpe deg med leksene.
Det høres bra ut.
-Far, kan jeg prate med deg om noe? -Ja visst.
-Jeg gjorde noe virkelig stygt. -Verre enn å sprenge en bygning?
Ja, jeg sa noe slemt til Anne, noe veldig slemt.
Jeg vet ikke om hun vil tilgi meg.
-Hun er ganske forståelsesfull. -Hva bør jeg gjøre?
Du bør snakke med henne.
Jeg er lei for det jeg sa.
Jeg var sint og mente det ikke.
Jeg vet det. Takk for at du sier det.
-Har du noe imot...? -Hva da?
Om jeg...kalte deg mor?
Det har jeg absolutt ikke noe imot.
Hun er en så glad baby. Har dere merket at hun aldri gråter?
Det er sant. Du og brødrene dine skrek hodet av dere.
Men hun virker veldig tilfreds.
Hun er ei veldig...unik, lita jente.
Hal?
Hal! Hal! Hal!
Hal! Hal! Våkn opp!
-Hva er det? Hva foregår? -Du går. Du går.
Ser du? Du er ikke lammet. Ok?
Jeg går. Jeg går.
Kom. La oss få deg hjem.
Tekst: Kay Morten Magelie www.sdimedia.com